Se on ainoa pallomme. Miksi näytät noin pelästyneeltä?
En minä pelkää.
Sinä olet porukan uusin, joten sinä haet pallon. Vai etkö uskalla?
- Pää kiinni! - Pelkäät ihan tajuttomasti.
Käynkö hakemassa äitisi? Ehkä isosiskosi voi hakea sen.
Sehän on sinun pallosi.
Painu sinne ennen kuin monotan sinua perseeseen.
Vauhtia nyt, luuseri. Hae se pallo.
Pane vauhtia!
Se on täällä. Minä näen sen.
Älkää, kaverit. Tämä ei ole yhtään kivaa. Avatkaa!
Se munapää todella uskoi sen.
Hei?
Hei? Onko täällä ketään?
Apua. Antakaa minun olla!
Avatkaa ovi! Apua!
Tulin kotiin.
Kiva nähdä sinuakin.
Ryan, sinäkö siellä?
Sinäkö siellä, kulta?
Ei vaan murtovarkaat. Tämä on normaali ryöstö. Ei hätää.
Tulit myöhään. Miten päivä meni?
Ei sitten kofeiinia. Lääkäri sanoi, että se valvottaa sinua.
Ei se minua pidä valveilla.
Ryan, laita se takaisin.
- Miten hän voi tietää? - Koska olen sinun äitisi.
Tulepa näyttäytymään.
Näytän tasan samalta kuin tänä aamuna.
Ryan?
Äiti? äiti!
Ai, anteeksi.
Älä nyt, äiti.
Ihan kuin olisin palannut sodasta tai vastaavaa.
Useimmat tenavat suorastaan haaveilevat tällaisesta huomiosta.
Miksei valokatkaisin voi olla normaalisti portaiden yläpäässä?
Se oli näin, kun muutimme tänne. Eikö tämä ole normaalia?
Tämä on ihan tavallinen kodin työhuone.
- Miltä sinä näytätkään! - Oletko itse katsonut peiliin?
- Niinkö paha? - Näytät kaivostyöläiseltä.
Mitä kello on? Voi hurja. Isäsi saa laakin.
Menemme tänään isoihin juhliin. Käyn peseytymässä.
Hei, poika.
- Ehditkö vähän auttaa? - Ehdin.
Kuule, isä... Se olohuoneen lamppu pitää vaihtaa.
Se, joka on vasemmalla käytävään tultaessa.
Kuulosti kuin kärpänen olisi osunut siihen, ja sitten se välkkyi.
Ryan, ehkä sinun olisi parasta...
Tarkoitan vain, että koko tämä pimeän pelkosi...
Alat ehkä olla liian vanha sellaiseen.
Saan ottaa toisen asuntolainen kaikkien lamppujen maksamiseksi.
Korjaan sen heti huomisaamuna. Minä lupaan.
Hyvä on. Vaihdan sen tänä iltana ennen lähtöämme. Mitäs sanot?
Asia on sovittu. Sinä olet kova neuvottelija.
Olen ristikuulustellut rikollisia, jotka murtuvat sinua nopeammin.
Isä, voisinko saada koiran? Vähän niin kuin vahtikoiran.
Se voisi maata sänkyni alla. Koirat vainuavat kuulemma pelon.
Hetkinen... Miksi me puhumme tästä?
Sinähän olet allerginen. Mistä nyt oikein on kyse?
Ajattelin vain, että jos Dale saa viedä tytön huoneeseensa...
Ymmärrän. Teknisesti hän ei riko sitä sääntöä.
Se on voimassa silloin, kun emme ole kotona.
Sitä paitsi siellä on nyt se tyttö.
Eikä... Meilläkö?
Dale puhuu hänestä koko ajan. En tiennyt, onko hän edes olemassa.
Millainen hän on? Lyhyt vai pitkä? Haiseeko hän? Miltä hän näyttää?
Minulla on ainakin miljoona kysymystä.
Älähän hätäile. Selitin veljellesi, ettemme tuppaudu häiritsemään.
Tältäkö teinipoikien hallitsematon angsti näyttää?
Oma huoneesi tietysti pursuaa maljoja, täyte-eläimiä ja nukkeja.
Niitäkin. Joskus kutsun tyttökaverit yökylään.
Käymme tyynysotaa yöpaidoissa.
Nastaa.
Soitatko jossain bändissä?
Kyllä, valitettavasti.
- Ja? - Mitä?
Etkö soita minulle mitään?
Olemme vasta siinä vaiheessa, että mietimme bändille nimeä.
Ainakin sinä olet rehellinen.
- Veljeni soitti pianoa. - Niinkö?
Niin. Kiusasin häntä aina sanomalla, että hänen tulisi pelata baseballia -
- eikä kökkiä sisällä harjoittelemassa soittoa.
Kerran hän sitten lähti ulos pelaamaan.
Olen kuullut siitä. Se taisi olla sydänkohtaus.
Niin sanotaan.
Olen pahoillani.
Sellaista sattuu.
Voisin opettaa sinua, jos haluat.
- Enpä tiedä... - Tule nyt.
Laita kätesi tuohon. Pikkurilli...
Tuo on tässä. Vähän lujemmin. Oletko valmis?
- Melkein. - "G" on autotallibändien suosikki.
Ja sitten... Yksi ja kaksi... Toinen kieli.
- Yy, kaa, koo. Pidätkö tiukasti? - Pidän.
Ei hassumpaa.
Vähän meikkiä ja valoja, niin samppanjaa ja bändäreitä riittää.
- Olet tainnut pohtia asiaa. - Enemmän kuin tiedätkään.
Ryan, jos et häivy kolmessa sekunnissa, väännän niskasi nurin.
Minun pitää lähteä töihin.
Koko maailma voi romahtaa, jos en hoida työvuoroani kuppilassa.
Jotkut tarvitsevat oikean työn. Kaikki eivät ole sorminäppäriä.
Tiedoksi, Ryan, että äidin ja isän lähdettyä sinä kuolet.
Sinun sietäisi olla kiltimpi hänelle.
Annan sinulle puhelinnumeroni.
Siltä varalta, että hän kiusaa sinua.
Luuletko, että pärjään hänelle? Totta kai.
Hieno solmio, mr Billings.
Lähtekää te kaksi jo menemään.
Mitä? En minä aio pistää pystyyn mitään bileitä.
- Paras, ettet pistäkään. - En ehtisi enää kutsua ketään.
Olette Ryanin ongelman takia ihan kuin vankeina täällä.
Milloin viimeksi kävitte ulkona? Pari kuukautta sitten?
- Hän on vain pieni poika. - Tiedän.
Hän on niin vanha, ettei saisi pelätä pimeää. Hän nukkuu tunnin yössä.
Totta kai silloin alkaa nähdä näkyjä.
Hän on kohta valmis pöpilään, äiti.
Sinäkin alkaisit sekoilla, jos...
Tohtori Ross sanoi, että Ryan uskoo täysin näkyihinsä.
Minäkin uskon ufoihin. Ei niitä silti välttämättä ole.
Minusta se vain ei ole normaalia. Tiedän, ettei se ole normaalia.
- Eric, sanoisitko jotain? - Tri Rosshan sanoi...
Älä sano tuota lausetta loppuun. En pistä poikaani lääkitykseen.
Etkä sinä päästä häntä silmistäsi.
- Pidän hänet poissa jätemyllystä. - Tuo ei ollut hauskaa.
Veljesi on suurempi vastuu kuin tiedätkään. Eihän sinulla ole lapsia.
Siitä olenkin aikonut puhua teille.
Anteeksi. Minä häivyn.
- Voi paska... - Mene pois!
- Onko äiti nähnyt nuo? - Ei ole eikä näekään.
Mitä helvettiä on tapahtunut?
Kaaduin rullalaudalla.
Ei siitä saa tuollaista.
Jos joku kiusaa sinua koulussa... Minä olen käynyt läpi saman.
- Voit puhua minulle mistä tahansa. - Ole kiltti äläkä kerro äidille.
Lupaa, ettet sano mitään äidille tai isälle.
Okei, en sano mitään äidille tai isälle. Minä lupaan.
Voit puhua minulle. Minä olen veljesi.
Eikö ole uskomatonta? Lopultakin.
Älkää yhtään huoliko. Kaikki menee hyvin.
- Mitä sanot? - Kaunis, kuten aina.
- Näytät hyvältä, äiti. - Isäsi voi saada ylennyksen.
Miksi puhut 3. persoonassa?
- Onko meillä toinenkin isä? - Puhutaan vähän.
Kellarissa on lisälamppuja.
Taskulamput ovat keittiökaapissa. Generaattori on kellarissa.
- Tri Rossin numero on... - Pärjäämme kyllä.
Tämä on tärkeää. Jos tulee virtakatko...
Hei isä, minä muuten kuulen sinut.
- Tri Ross voi auttaa. - Okei. Mene nyt tienaamaan.
- Rakastamme teitä kumpaakin. - Niin, ja luotamme teihin.
Palaamme kotiin myöhemmin, Ryan.
Muista: pimeässä ei ole mitään sellaista, mitä ei ole valossa.
- Joo. - Menkää pitämään hauskaa.
- Hauskaa iltaa. - Lukitse ovi.
- Katsoitko, onko uuni... - Nyt sinä vetkuttelet.
- Kai he pärjäävät? - Kyllä.
Uuni ei jäänyt päälle, koska et ole käyttänyt sitä viikkoihin.
Ei yhtään hauskaa.
Mitä tehdään ensiksi? Aiheutetaanko tulipalo vai vesivahinko?
Millä tasolla olet? Vai tuolla.
Siisti homma.
- He haistavat tuon. - Eivät he tule vielä aikoihin.
- Saanko minä kokeilla? - Et varmasti. Olet liian nuori.
Älä edes aloita tätä.
- Haluatko jäätelöä? - Haluan. Sprinklersiä.
Se maksaa enemmän. Haluan sinun huoneesi.
- Minun on isompi kuin sinun. - Haluat Sprinklersiä.
Sinun huoneesi on melkein pimeä.
Sinulla on kaksi ikkunaa, joista naapurit tirkistelevät.
- Eivätkä. - Callisterit ottavat oikein kuvia.
- He ovat täysiä perverssejä. - Dale!
- Rauhoitu. Valot eivät sammu. - Mitä jos sammuvat?
- Meillä on taskulamppuja. - Ei se riitä.
Mitä jos lupaan sinulle, etteivät valot sammu?
- Mitä jos sammuvat? - Sitten en olisi kovin hyvä isoveli.
Haen sinulle jäätelöä. Rauhoitu nyt.
- Ethän jätä minua tänne? - Mitä?
Tapahtuipa mitä tahansa, ethän jätä minua yksin?
En jätä. Sitä paitsi minulla ei ole autoakaan.
- Hitto! Säikytit minut. - Tule. Telkkari sekoaa.
Ota nyt rauhallisesti. Tullaan.
- En tykkää, että valot sammuvat. - Niin käy aina, kun myrskyää.
Ainahan ne syttyvät uudestaan.
Älä nyt mene ihan sekaisin tänä iltana.
Ei ihme, että sinua pelottaa. Katselet kauhuelokuvia.
Enkä. Kanava vaihtui itsestään.
Selitin samaa vanhemmille, kun he yllättivät minut katsomasta pornoa.
Mikä sinulla oikein on? Olet jo 12 vuotta.
Piiloudut sängyn alle ja nukut 14 yölampun valossa.
- Olin lapsenvahtina 12-vuotiaana. - En ole pikkulapsi.
Et niin, muttei ole miehekästä pelätä TV: n kauhuleffoja.
- Sinäkö muka et ikinä pelkää? - Mitä?
Asioita.
- Asioita? Mitä tarkoitat? - Vain asioita.
- Tarkoitatko hirviöitä? - En tiedä.
Jos et selitä tarkemmin, en voi pelätä.
Asioita pimeydessä.
Asioita pimeydessä? Käsitätkö, miten hullulta tuo kuulostaa?
Äiti ja isä...
- Älä laita telkkaria päälle. - En laittanutkaan.
Oletko koskaan kuullut kulhoista? Saat yliannoksen jäätelöä.
Hyvä, etteivät äiti ja isä ole täällä.
Ulkona näyttää parantuvan.
Ei näytä.
Mitä enemmän salamoi, sitä nopeammin myrsky menee ohi.
Istu alas.
Kunhan vähän välkkyi. Älä huolestu.
Ehkä tämä helpottaa mieltäsi.
Isä maksoi tästä viisisataa.
- Viisisataa? - Niin.
Sillä hinnalla sen luulisi pesevän pyykitkin.
- Saanko pitää sen? - En tiedä. Se on aika kallis.
Saanhan?
No olkoon menneeksi.
Mikä se oli?
En osaa sanoa. Jotain kai tipahti komerossa.
Pahimmassa tapauksessa joku ikkuna on auki.
On kai parasta, ettemme katso enää TV: tä.
Äiti sanoi, että salama voi tulla TV: n kautta ja polttaa silmät.
- Onko se totta? - En tiedä. Voi ollakin.
Se kuulostaa mahdolliselta.
Mitä hittoa tuo oikein on?
- Voiko joku päästä tänne sisälle? - Voi.
Mutta ei se sitä ollut. Talo kai vain ääntelee.
Äiti ja isä sanovat aina niin.
Näin kerran elokuvan, jossa ihmiset...
Miten voisin helpottaa oloasi? Kerro minulle.
- Tyhjä on. - Katso sängyn alle.
Sängyn... Miten vain.
- Mitä? - Se tarttui käteeni.
Pelleilin vain.
Täällä on vain pari vanhaa lautapeliä ja kengät.
Komeroko?
Hei?
Näyttää aika hyvältä.
- Olenko minä sinusta hullu? - Et ole.
Kesäleiri tekisi kyllä sinulle hyvää. Älä murehdi. Tule.
Täällä näyttää normaalilta.
Minun huoneessani on aina jotain. Tarkista komero.
Komeropa tietenkin.
Sinun seurasi ei tee hyvää terveydelleni.
Ryan?
Dale, en pidä siitä, mikä on komerossani.
Hetkinen. Juuri äskenhän sinä...
Olisin voinut vannoa...
Alan olla liian vanha tällaiseen. Kaapissasi on vain takki.
Joskus on, joskus ei ole.
Etsitäänkö? Eihän tässä talossa montaa piiloa ole.
Mennään.
- Tuntuuko paremmalta? - Olen pahoillani.
En mahda sille mitään.
- Tiedätkö, miten ukkonen syntyy? - Jumala keilaa?
Ei vaan Jumala soittaa rumpuja speed metal -bändissä Holy War.
Piristy nyt vähän.
- Dale! - Rauhoitu.
- Valot sammuivat. - Tiedän. Rauhoitu.
Sytytä valot uudestaan! Haluan äidin!
Äiti ei nyt ole täällä, Ryan. Rauhoitu.
Hitto, Ryan. Alat käydä hermoilleni. Ei tapahdu mitään.
- Voi luoja, kuulitko sinä tuon? - En minä kuullut mitään.
- Käyttäydyt ihan mielipuolisesti. - Minä en ole mielipuoli.
Mitä sinä oikein katsot?
- Kerro, mitä sinä katsot? - En tiedä.
- Ryan, mitä sinä näet? - Yön olentoja.
Sinä säikytät minut perusteellisesti.
Kuuntele. Pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossakin.
Sanot aina kyllä, kun äiti ja isä sanovat niin. Kuuntele.
Pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossakin. Katso nyt.
Oletko kunnossa? Luulin hetken, että sekoat lopullisesti.
- Hetkinen... - Ei. Älä mene.
- Ylhäällä on lamppuja. - Ei yhtään tarpeeksi.
- Mitä pimeässä oikein on? - Pimeys.
- Pimeys ei ole olento. - Se elää!
Isä osti vintillä olevat lamput juuri tällaisen tilanteen varalta.
Minä käyn hakemassa ne. Jooko? Pitele tätä lamppua.
- Älä mene. - Tulen ihan heti takaisin.
Ry? Oletko vielä siellä?
Hei Ryan! Avaa luukku! Ryan!
Tiedän, että olet siellä. Kuulen sinut.
Ryan! Päästä minut pois täältä!
Ryan, mitä sinä teet? Luukku meni lukkoon!
Avaa!
Mitä oikein teet? Tämä ei ole hauskaa! Avaa!
Päästä minut alas!
Ole kiltti ja avaa luukku!
Oletko kunnossa, Dale? Olen pahoillani.
Nyt riitti, Ryan.
Luulin, että sinut oli tapettu. Anna tuo minulle.
Tapat vielä jonkun tällä.
Anteeksi, mutta näin kasvoja! Ne olivat juuri...
Kasvoja?
Katso minua!
Jos tahdot tämän, käy hakemassa.
Minut lukittiin tuonne ylös. Siitä et kai tiedä mitään.
- Mitä? En! - Sinä teit sen. Täällä ei ole muita.
- Mitä näit? - En mitään.
- Mitä pidät ylläsi? - Näin minulla on turvallisempi olo.
Miten vain.
Hemmetti. Jos tämä meni rikki, äiti ja isä suuttuvat.
- Soitetaanko äidille ja isälle? - Mitä sanoisimme?
Että lukitsit minut vintille ja olit katkoa niskani?
Pyysin jo anteeksi. Enkä lukinnut sinua sinne. En edes yletä sinne.
Siinä on kuule tikkaat.
En pidä tikkaista. Ne voivat tarttua jaloista.
Ja tehdä mitä?
Syödä.
Niin ne tekevät. Ne syövät.
Näytät avohoitopotilaalta jalkapallo-ottelussa.
Jos jokin syö sinut, se kuolee hermojännityksen yliannokseen.
Haetaanko jotain syötävää?
Näetkö sinäkin jotain pimeydessä?
Ehdottomasti. Näen laatikoita, lamppuja ja muuta pelottavaa.
Kerran näin opossumin. Ne ovat inhottavan näköisiä.
Dale, odota.
Ulkona on ihan kuin ihmemaa Oz.
Haluatko voileivän vai lämärin?
Oksa raapii ikkunaa.
Tai sitten se oli jotain muuta.
Tee palvelus. Sulje silmät ja laske vaikka neljäänkymmeneen.
Collegessa ei muuta syödäkään kuin maapähkinävoimajoneesileipää.
Yksi tyyppi kuoli keripukkiin hedelmien ja vihannesten puutteessa.
- Haloo? - Oletko vilkaissut lapsia?
Kuka siellä?
- Minä tässä vain. - Ai?
Anteeksi. On vain ollut tosi outo ilta.
- Onko siellä sähköt poikki? - On. Onko kaikki kunnossa?
On toki. Veljeni melkein tappoi minut ja lukitsi minut vintille.
Sinulla taitaa olla kädet täynnä. Osaatko olla lapsenvahtina?
Ainakaan en ole antanut hänelle kahvia.
Mihin hän nyt katosi? Odota hetki.
Onko lapsenvahdeilla ammattiliittoa? Minulle ei makseta tarpeeksi.
Voi jessus. Ulkona on melkein täysi meren raivo.
Täällä on asiakkaita odottamassa sen tyyntymistä.
Mitenhän käy, kun donitsit loppuvat?
Haloo?
Kummallista. Puhelin...
Mitä hän nyt puuhaa? Ryan, mitä nyt?
- Mitä siellä tapahtuu? - Se viilsi minua!
Dale, oletko vielä siellä?
Puhukaa minulle! Dale, onko Ryan kunnossa?
- Ryan, vuodat verta joka paikkaan! - Verta?
Dale, tarvitseeko Ryan lääkäriä?
Ihan totta! Se heräsi eloon!
Se leikkasi sinua kunnolla.
- Ole nyt mies. - Siihen sattuu.
- Se patsas... - Lopeta.
Älä, Dale.
Kerro, mistä tuo aiheutui. Älä sano, että kaaduit rullalaudalla.
Sen tekivät yöoliot.
Oliot?
Ne voivat vahingoittaa, Dale.
Joskus luulen, että on kaksi maailmaa: valon ja pimeän.
Ne vaihtuvat silloin, kun ei ole valoa, aurinkoa tai mitään.
Emme ole enää yksin, Dale. Emme vain näe niitä.
Minä en ole sairas.
- Teitkö tuon itsellesi? - En tehnyt!
En ole hullu! Tiedän, mikä asuu tässä talossa ja kellarissa.
- En ole hullu, koska olen oikeassa. - Rauhoitu nyt.
Sinä et tiedä, millaista se on.
Kun haluaa, että joku uskoisi. Jonkun on uskottava minua.
Anteeksi.
Sanoin tyhmästi. Olen pahoillani.
- TV ei näy, ja minä hölmöilen... - Kellarissa.
Ei tarvitse selitellä. Erotat vain minut veljen tehtävästä...
Ei kun minä jäin lukkojen taakse kellariin.
Mitä?
En muista, kuinka vanha olin. Olin kai aika nuori.
Leikin panssarivaunullani.
Se putosi portaat alas.
Muistan. Äiti ja isä sanoivat, että sinulle sattui jotain.
Sen jälkeen he eivät ole puhuneet siitä.
Sen vuoksi minä pelkään pimeää.
Se on elävä.
Joskus minäkin sekoitan unen ja toden. Se voi olla sitä.
Ei se ollut sitä.
Kummitteleeko tässä talossa?
Ei talossa.
Pimeässä.
- Entä, kun patterit loppuvat? - Eivät ne lopu.
- Lupaatko? - Lupaan.
Tarkoitatko sitä?
Etupihan valonheittimet käyvät kellarin generaattoreilla.
- Se on hätätilanteeseen, mutta... - Älä mene takaisin kellariin.
Miksen? Minua ei koskaan hakattu koulussa.
Näytänkö siltä, että pelkään?
Aivan. Uskothan minua?
Sean Tate peittosi sinut kuudennella.
Hän tappeli epäreilusti. Hän heitti mutaa ja puri.
- Mitä se oli? - Ei mitään.
- Dale, mitä se oli? - Ei mitään.
- Mennään naapuriin. - Naapurit eivät ole kotona.
Eikä meitä ajeta kodistamme siksi, että kuuluu ääniä.
Mitä nyt?
Voi luoja... Mitä täällä tapahtuu?
Joku on siirtänyt huonekaluja.
Olemme olleet täällä liian kauan. Mielikuvituksemme...
Katso.
- Ne on siirretty takaisin. - Ei. Ei. Ei.
Ne eivät ole siirtyneet lainkaan. Kuvittelemme vain.
- Soitetaan äidille ja isälle. - Ei. Puhelin ei toimi.
Ei voi olla. Voi luoja.
Näin jotain.
- Äidin ja isän huoneessako? - Niin.
Ei siellä varmaan mitään ole. Käyn silti katsomassa.
Odota.
- Baseballmaila? - Täytyy varoa.
Niin kai. Käydään nappaamassa mörkö.
Odota. Jalanjälkiä.
Tässä näkyisi jalanjälkiä, jos joku olisi tullut tänne ulkoa.
Entä jos joku on ollut täällä koko ajan?
Mikä helvetti tuo on?
Oletko raapinut seinää jollakin?
- En minä tehnyt tuota. - Tuo ei ole ollut tuossa ennen.
- Olet tehnyt sen jollakin... - En ole noin pitkä.
Isä on juuri maalannut tämän huoneen. Hän raivostuu.
Kuule, minä käyn avaamassa oven.
Tulen pian takaisin. Kaikki menee hyvin. Odota tässä.
Palaan ihan heti.
Mitä täällä tapahtuu?
Voi luoja... Dale!
Voi luoja! Dale!
Dale!
Apua!
Rauhoitu!
Ry?
Pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossa.
Minä tässä. Dale tässä, Ry.
Katso minua. Oletko kunnossa, Ry?
Ry.
- Täällä alla on kuuma. - Sinä näit sen, Dale.
En nähnyt.
Yöoliot olivat siellä. Minä näin ne, ja sinä näit ne.
- Onko sinulla mukavampaa täällä? - Peiton alla on turvassa.
Vedä jalkasi peiton alle.
- Miksi? - Ne voivat vahingoittaa jalkojasi.
Isällä on tosi rumia solmioita. Kun ne valaisee lampulla...
Dale. Sinä näit ne.
En ole nähnyt muuta kuin pimeää ja salamoita viimeiset neljä tuntia.
Olemme vain... Käymme nyt vain vähän hermona.
Minä en pidä tästä huoneesta.
Olen minäkin nähnyt kummia juttuja tänä iltana, mutten sekoa niistä.
Ne ovat mielikuvituksen tuotetta.
Sinusta ei ole yhtään apua. Sekoilusi on tarttuvaa.
Ne ovat kalpeita. Ihan kuin ne eivät ikinä olisi olleet ulkona.
Mitä?
Ne ovat pitkiä, laihoja ja valkoisia.
Kuin Dracula.
Joskus ne ovat mustia. Cowboy pitkässä mustassa takissa.
Ja hattu.
Ne hymyilevät hampaillaan.
- En ole nähnyt niitä. - Koska et halua nähdä.
Minuakin pelottaa.
Inhoan myrskyä ja sähkökatkoja. Koeta nyt jaksaa.
- Ole hiljaa. - Mitä?
Ne tietävät, että olemme täällä.
Tällaista minulla on joka ainoa yö.
Ne kiertävät ja etsivät sellaista osaa minusta, joka ei ole piilossa.
Olen aina kokonaan peitteen alla, Dale.
Kuka siellä?
- Kuka siellä on? - Yöoliot.
Tuuli se vain on.
Älä puhu äläkä edes hengitä.
Entä jos tämä on vain painajaisunta?
- Ei ole. - Mitä peiton ulkopuolella on?
Älä puhu.
Lähden täältä, eikä ulkopuolella ole mitään. Minä lupaan.
- Näemme kumpikin sen. - Ei. Emme näe mitään.
- Minä lähden nyt. - Ulkona odottaa joku.
- Meidän on kohdattava se. - Ei se piittaa rohkeudesta.
Etkö avaa ovea?
Säikytit minut.
Hei.
- Onpa raju myrsky. - Niin on.
- Onneksesi en huitaissut sinua. - Sinun onneksesi.
Mitä nämä ovat?
- Suojausta. - Suojausta? Mitä vastaan?
Hirviöitä.
Sellaisiako, jotka lymyävät sängyn alla ja komerossa?
Niin.
Suojautuminen on hyvä ajatus. Teitkö sinä tämän?
Tein. Olen myös tehnyt ansoja -
- ja ympäri taloa on hätäpiiloja varmuuden varalta.
Onko? Ehkä voitkin auttaa minua.
Minua on häirinnyt hirviö omassa huoneessani muutaman vuoden.
- Onko? - On.
Sinähän voit näyttää, miten nämä jutut toimivat.
Mitä sanot?
- Miksikäs ei. - Hienoa. Mennään.
Onpa melkoinen paikka.
Pidät minua varmaan aika outona.
Mitä? Minkä takia?
- Koska minua pelottaa. - En. Luulen, että olet väsynyt.
Et sinä ole outo. On aika normaalia olla peloissaan.
Mitä sinä pelkäät?
Minäkö? Epäonnistumista varmaankin.
En tarkoita aikuisten juttuja.
Minä ja veljeni hulluttelimme kerran yhdessä ladossa.
Meidän kimppuumme kävi villejä koiria.
Se oli hirveää.
Muistan vain niiden hampaat ja silmät...
Minulla on vieläkin arpia.
Koiria minä kai sitten taidan pelätä.
- Niinkö? - Aika hölmöä, eikö totta?
Minä en tykkää pelkäämisestä.
Oletko miettinyt, että uskosi niihin antaa niille vallan sinusta?
Se voi toimia molempiin suuntiin.
Jos uskoisit, etteivät ne voi vahingoittaa sinua -
- olisitko yhä peloissasi?
Ehkä pelko on avain. Mitä enemmän pelkäät, sitä vahvempia ne ovat.
Jos yrität lakata pelkäämästä niitä, ehkä ne menevät pois.
Olet luultavasti yksi rohkeimmista tapaamistani ihmisistä.
Joudut kestämään tällaista joka yö ihan yksin.
Olet minun sankarini.
Jäätkö luokseni? Senkin jälkeen, jos nukahdan?
- Lupaatko? - Kautta kiven ja kannon.
Sinun pitää pukea pyjama yllesi.
Hei.
- Mitä minulta meni ohi? - Ei paljon mitään. Hän nukahti.
- Hän on mukava poika. - Niin.
Osaat puhua hänelle.
- Kuuntelin ovella. Anteeksi. - Ei se mitään.
No, onko perheemme mielestäsi aika eriskummallinen?
Pieni poika tahtoo kovasti uskoa maailmaan ympärillään.
Isoveli tekee pojan edestä mitä vain, jopa nolaa itsensä tytön nähden.
- Se nolaus ei kai unohdu? - Ei.
Vakavasti puhuen... Olen nähnyt epätavallisia asioita tänä iltana.
Ei mitään tavallisia talon ääniä.
Se, mitä olen nähnyt, ei ole normaalia. Sitä on vaikea selittää.
Tuo poika tuolla haluaa vain olla normaali.
Hän näkee asioita, ja kaikki sanovat hänelle, ettei hän näe niitä.
Joka kerta, kun hän kertoo siitä jollekulle -
- hänelle sanotaan, ettei hän saisi tuntea niin kuin tuntee.
Pian hän ei enää kerro siitä kenellekään.
- Oletko alan tuntija? - Anteeksi.
Ei, olet ihan oikeassa.
Minä vain en tiedä, miksi...
Ei se ole sinun syysi.
Se on osa kulttuurimme perusrakenteita.
Sellainenkin perussatu kuin "Liisa ihmemaassa" pohjaa LSD-trippiin.
Lasten leikit, rutto, Grimmin sadut, lapsensyöjänoidat, myrkkyomenat...
Jopa tarinoiden kehtolapsille käy huonosti.
Enkä aio sanoa mitään siitä iltarukouksesta:
"Jos kuolen ennen kuin herään..." Ei se ole rauhoittavaa.
Meidän perheessä oli paljon parempi iltarukous:
"Jumala, varjele meitä kaikilta kaameilta kammotuksilta."
Dale! Apua! Apua!
Ryan! Avaa ovi!
Käyn käynnistämässä kellarin generaattorin.
- Pidä kiirettä! - Tulen heti takaisin.
Ryan, ei siellä ole mitään!
Sinun ei tarvitse pelätä. Usko minua. Siellä ei ole mitään.
Ei! Ei, ei, ei!
Äkkiä nyt.
Tulen ihan heti takaisin!
Hemmetti!
Nopeasti.
Kuka siellä?
Tule jo.
Kyllä!
Helvetti.
Hei?
- Oletko kunnossa? Varmasti? - Olen, olen.
Haetaan Dale. Tule!
Hei?
- Ei. Meidän pitää lähteä. - Mitä sinä teet?
- Etkö kuule niitä? - En. Minun on autettava Dalea.
Älä jätä minua.
Voi luoja... Ry!
Joka paikassa on ötököitä! Auta, Ryan!
Pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossakin.
Luoja. Dale.
Pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossakin.
Ei. Ei.
Kaikki on kohta hyvin, Dale.
Dale, oletko kunnossa?
Mitä jalallesi on tapahtunut?
Polveni... Mutta nyt se on ohi.
- Se on nyt ohi. - Niin, voitimme sen.
Me onnistuimme.
Äiti ja isä. Hae heidät.
Oletko kunnossa?
Olin todella huolissani sinusta.
- Tarvitsetko vielä jotain? - En, kiitos.
- Mitä te kaksi oikein teitte? - Kunhan juoksimme ympäriinsä.
- Etkö ole vähän liian vanha? - Hän vain piti minua silmällä.
Mitenkäs sinä pärjäsit sähkökatkon aikana?
Ihan hyvin.
- Haluatko puhua siitä? - En. Olen ihan kunnossa.
Kun kaaduin portaissa, hän tuli heti sinne alas.
Vaikka valotkin olivat pimeinä. Se teki vaikutuksen.
Kun olet taas jaloillasi, saat kotiarestia.
- Mitä? - Ei tyttöjä, kun olemme poissa.
- Hän tuli ihan omia aikojaan. - Niin kai.
Tämän saan palkaksi, kun telon polveni.
Kun toivut siitä...
Lepää. Puhutaan siitä huomenna.
Odotan innolla.
Hyvää yötä. Mene nukkumaan.
Kuule.
Onhan kaikki nyt hyvin?
On. Kaikki on nyt hyvin.
- Lupaatko? - Lupaan.
Hyvä. Minun ei tarvitse erottaa sinua isonveljen hommasta.
Kiitos, että annat minulle toisen mahdollisuuden.
- Kuule, Ry! - Niin?
Jätätkö valon palamaan?
Dale, pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossakin.
Niin.
Pimeässä ei ole mitään, mitä ei ole valossakin.
Suomennos: Tommi Rantanen SDI Media Finland